Vaja 2

Urška Merc

20. 10. 1998

Vse prejšnje vaje lahko dobite na naslovu:

   Http://valjhun.mat.uni-lj.si/~brodnik/Andrej/RacunalnistvoI/

Prejšnje vaje si lahko tudi pogledate tako, da kliknete na povezavo, ki kaže na PostScript datoteko (koncnica .ps), se nam prikaže pogovorno okno iz katerega izberemo gumb Pick App... Na naslednjem oknu kliknemo na gumb Browse... V prikazanem oknu poiščite datoteko gsview32.exe. Pot do nje je

             C:\Programi\gstools\gsview\gsview32.exe

Ko to datoteko izberete, kliknite na gumb OK in v naslednjem oknu, ki se vam pokaže izberete opcijo Open it. Po kliku na gumb OK se vam datoteka odpre s pomočjo programa GS View.

Današnja snov

• Novičke

• Funkcije

Kako beremo novičke?

Novičke lahko preberemo na dva načina:

• s pomočjo programa Netscape Navigator

• preko Vege

Prvi način

Odprete Netscape Navigator ter greste na našo domačo stran ter nato kliknete na novičke fmf.prm.rac1, kjer lahko preberete vse novičke ki se nahajajo pod tem naslovom. Če pa hočete odpisati, odgovoriti ali pa zastaviti kakšno vprašanje, pa si prvo nastavite svoj profil tako, da greste v ukazni vrstici na edit – preferences – identity ter nato vtipkate svoje podatke. Pismo pošljete z ukazom new msg oziroma lahko odpišete z ukazom reply.

Drugi način

Novičke si lahko ogledamo tudi preko Vege tako, poženemo program fnews in si izberemo novico, ki je želimo prebrati. Odpišemo ali zastavimo vprašanje z ukazom reply oziroma send.

Funkcije

Vsako funkcijo je potrebno:

• definirati

• poklicati

V C-ju ločimo tri vrste funkcij:

• funkcija main je funkcija, ki jo moramo definirati, kliče pa jo računalnik sam od sebe.

Npr. int main(void) slika iz void v int, torej iz ničesar funkcija main preslika v cela števila int.

• funkcije iz knjižnjic so že definirane funkcije, zato jih ne rabimo definirati, temveč jih le kličemo.

Npr. funkcija printf je shranjena v knjižnici stdio.h, vendar jo lahko uporabljamo v programu le, če na začetku programa povemo prevajalniku, naj skupaj z našim programom prevede tudi datoteko stdio.h.

• lastne funkcije programa, ki jih definiramo v samem programu. Definiramo

jih tako tiprezultata funkcijeimefunkcije(parametri);

tudi, če funkcija nima parametrov, moramo to navesti (npr. void). Parametre navedemo tako, da povemo tip parametra in njegovo oznako. npr.

#include<stdio.h>
void izpisi_cas(unsigned long sekunde)
{
  printf("%dh, %dmin, %d sek ",
                   sekunde / 3600,
                  (sekunde % 3600) / 60,
                  (sekunde % 3600) % 60);
}
int main(void)
{
  izpisi_cas( 12366 );
  return 0;
}

V našem primeru je

– tiprezultata funkcije = void

  – imefunkcije = izpisi cas
  – parametri = unsigned long sekunde, kjer je unsigned nepredznačeno

celo število.

Funkcije nam pomagajo, da lahko večja opravila razkosamo na več manjših oziroma, da jih lahko kasneje uporabljamo (kličemo) še v drugih programih, ki jih tako ni potrebno pisati od začetka. Vedeti moramo le, kaj funkcija stori in kakšne podatke potrebuje.